FRANKRIKE
ÖSTERRIKE
RYSSLAND TURKIET
Sabel... ut!
Elfte är redo för inspektion.
Jag tänker inte berätta om mitt liv i detalj, vad som är vad.
Det har ingen jäkel med att göra. Jag är Lord Cardigan. Det räcker.
Mina körsbärsrumpor, jag ser till att de är strama.
10000 om året på deras kläder, min knivsmed slipar svärden-
- och jag ser till att de håller sig strama. Bra.
Kan de inte knulla så kan de inte slåss och slåss de inte får de stryk.
Nolan... Det är Nolan.
Där. - Lewis! Nolan!
Han såg oss.
- Det kommer att kännas som i går. - Jag hoppas kunna älska honom som du.
Käre vän!
Käre vän.
- Är detta Clarissa? - Min kära Clarissa.
Jag har fått två dagar. Vi fick brev iAden. - Du skriver mycket, William.
Men jag är här, käre vän. Jag har blivit officer vid elfte husarerna.
- Min bror ska gå med där. - Jag leker spion i civila kläder.
Jag har inte börjat, så jag spionerar på dem.
- Är de bra, William? - Cardigan ser till att de ser bra ut.
Ja. Hästarna är vackra i sina klädslar.
Nåja... Det är roligt att träffa er båda. Och här, av alla ställen.
Det känns bra. England ser bra ut.
- Fanny! - Clarissa!
Mina damer och herrar, jag hoppas att ni med mig-
- önskar brudparet lycka, välgång och allt de kan önska sig i livet.
- Bravo. - Skål för bruden och brudgummen.
Unga män i London! Följ mig, gossar.
Unga män, om ni inte vill svälta för grymma chefer-
- om ni inte vill styras av nån annan än drottningen-
- men söker efter rikedomar, fina kläder och ära-
- kan ni inte få det bättre än i det elfte husarregementet.
Culloden, Flandern, Salamanca, Waterloo.
Vi eskorterade prins Albert på bröllopet och blev hans regemente.
Våra kläder ärfärgstarka och varma. Våra hästar är väluppfostrade-
- och lugna i strid. Våra officerare bara viskar. De tycker, som jag-
- att det är bättre att leda framifrån än att sticka nån i rumpan bakifrån.
Håll upp huvudet.
Ni skulle se väldigt ståtlig ut i husaruniform. Är ni respektabel?
- Jag hartänkt på att ta värvning. - Det såg jag på er hållning.
- Jag har precis kommit ur fängelset. - Ni har redan tjänat hennes majestät.
Lord Cardigans körsbärsrumpor, följ mig!
Givakt!
Håll er rena. Det är viktigt. Ni kommer alltid att ha pengar.
Jag har sett fåla damer kasta ögon efter husarens glitter.
Var lydiga. Var rena.
- Fallgropen är spriten. - Det rör inte mig. Jag dricker inte.
Nåt som rör dig är att du aldrig tilltalar en officer igen.
- Givakt! - Svabba avskummen rena.
Gamle Swaddy visar er hur saker och ting gårtill.
Hur ni sköter utrustningen och håller er rena.
Då så... Av med kläderna.
- Hur är de? - Alla är ostadiga.
- Rekryter är ostadiga och vanskapta. - Det finns inga ostadiga officerare.
Ni sergeanterförstår aldrig vilket ansvar officerare har.
De oroar sig. De är aldrig ostadiga.
Det finns ingen bättre plats än mässen. Är man dum, tanklös och lat-
- passar man in som en rund kloss i ett runt hål.
Jag är så trött på deras slöhet att jag har lust att slå ihop två av dem.
Jag är Codrington. Jag ska ta värvning.
- Jaså, min unge man? - Tycker ni om att rida?
- Han är grön som gräset. - Stilig typ, åtminstone. Fina fötter.
Rupert!
Ni är galen, sir.
Och ni ligger på ändan, sir. - Rupert.
- Jag ärtörstig. - Det är saltet från lammet.
- Har du inga pengar? I kläderna? - Jag hade det.
- Jag hade pengar i kläderna. - Jaså, du. Jag ska ta en öl.
"Pongelow" kallas det.
Hurtror ni jag betala'na? Jag träffa'na på kaserngården
- Och varsamt nerjag la'na... - Menige Metcalfe. Inför fruarna?
Tillbaka in med dig!
Lady Scarlett vet hur man ordnar bal.
Lewis!
- Kapten Nolan! - William.
Clarissa, mrs Morris. Det är underbart att ni är tillbaka. Kom nu.
Jag dansade kvällen före Waterloo. Det var ett krig, det.
Det var ett krig.
- Jag tror inte jag hör hemma här. - Men det görjag.
- Det gör ni säkert också. - Jag är mer av en vetenskaplig poet.
Scarlett.
Allt frasande och tuttande ger mig ståfräs. Jag måste ha nåt i kväll.
Närjag är ute med körsbärsrumporna blirjag alltid kåtifierad.
Duberly säger att han är föraktad av officerarna och fruktad av männen.
Duberly säger att man skrattar åt elfte för deras korta jackor-
- och deras strama byxor.
Duberly säger att det finns bättre officerare och att han är en dumbom.
Det sägs att hennes krus har varit vid brunnen för ofta.
Duberly säger attjag inte ska se på Cardigan som att han ska rida mig.
Han har lämnat sin fru och är notoriskt nonchalant med kvinnor.
Omoralisk och lössläppt.
Jag vill dansa med Lord Cardigan mest av allt.
Är han inte sinnebilden av en fin engelsman? Vilket utsökt huvud.
Jag har blivit introducerad för kavaljer De Burgh, charmant prick.
- Nästa är nog en galopp. - Jag har inget program.
Jag galopperar inte så bra inomhus, men fårjag lov?
- Det vore trevligt. - Ursäkta oss.
Nolan är klipsk. Han har skrivit en bok.
Inte en dagbok, utan ett vetenskapligt verk om krigföring.
Vasa? En jäkla romanförfattare?
Jag avundas soldatlivet. Attjaga en dag och strida nästa.
- Är krig hemskt? - Det är det vi alla hoppas på.
Det är det soldater gör, Fanny.
Vad behöver en officer? Mod och bravur?
Lite av det. Man behöverförstås lite mod.
Mest måste man veta det rätta. Omdömesförmåga.
En känsla för att fatta beslut. En officer behöver ett skarpt öga...
...för när man ska använda det. - Kamratskap.
Hur högt rankas det bland militära ting?
Högt. Sanna kamrater är sällsynta. Som en kärleksfull fru är sällsynt.
- William pratar ständigt om dig. - Då får han sluta.
- Du ska vara landets bäste ryttare. - Men inte den bäste dansaren.
Antagligen i hela Europa, säger han.
Han överdriver. William är en lycklig man. Trivs du med att vara soldatfru?
Ska soldater ha fruar, kapten Nolan?
William ska det.
Det är hertigen av Wellingtons staty. Hela nationen betalade för den.
Nu vet de inte var de ska ställa den.
- Han var en fin soldat. - Ni också, harjag hört.
Ni lär ha ett system. Jag skulle vilja skriva en artikel om er. Nolan?
Kom igen nu!
Det är Cardigans system. Det kostar en shilling per man.
Med hans system kan man träna upp en kavalleritrupp på två veckor.
- Kapten Nolan? - Och hans system.
Jag är ingen ny stjärna, med te och biblar. Det är ingen uppenbarelse.
Ni har båda mycket av det, det ärjag säker på.
Med ett ord: Vänlighet.
- Hur mår du i dag, min sköna? - Hon mår bra, sir. Tack, sir.
Pridmore - Stig av.
Redo att sitta upp.
Sitt upp. Som en Highgatehora, med lite stuns i ryggen.
Ni lär er inget av att se det här men det ska ni ändå.
Jag vill att du, vad du nu heter, till höger. Du till höger.
Kan du inte höger och vänster? Därjag pekar nu! Du!
Titta på den här sabeln.
Om den rör sig ska du hugga den genom mitt huvud så hårt du kan.
Givakt!
Du har inga krokar! - Sergeant.
Krokar betyder sporrar. Namn?
- Metcalfe. - Du ska ha alltid ha krokarna på.
Det sergeant Smith gör... Titta inte ner!
...är att markera höger och vänster.
Han kan läsa och vet vad som är vänster och höger.
Det ni har där är en ny fot. En arméfot som ni aldrig har haft förut.
Det är som grekiska för dem. De kan inte skilja bakåt från framåt.
De kan inte hitta sin egen framsida.
Framsidan är den sida där en massa negeransikten viftar med knivar.
Det vi ska göra nu är att hitta vänster.
Försök.
Stråfot framåt.
Stråfot, sa jag!
- Officeren där? - Kapten Nolan.
- Tillhör den svarte vilden honom? - Nolan har tjänstgjort i Indien.
Det är ingen ursäkt.
- Vem är ni, sir? - Kapten Morris, 17:e lansiärerna.
- Är ni ännu enjäkla indian? - Kapten Morris...
Indien? Prata inte med mig om Indien, ni och er svarte skurk.
Officerare som har tjänstgjort i Indien anses vara mindre värda-
- än de som köper sin väg från ett regemente till ett annat.
Du har lett dina män mot svartingar och vildar. Det är mer än exercis.
Ni "indianer" är de enda officerare som har lett män i krig.
Lyssna, en hämpling.
Det är bra att ha dig med oss.
Jag tänkte på dig varje dag. Eller hur?
Det gjorde han sannerligen.
- Ni är båda goda vänner nu. - William är lycklig.
Jag också.
Det är vi allihop.
Han älskar dig verkligen djupt.
- Ska vi bli marinkavallerister nu? - Det ska vi.
...där mörkret skulle bo
Ditt leende gör en sommar
Där mörkret skulle bo
Ett... två... tre... fyra.
Vem gav dig tillåtelse att sitta av? Ett... två...
- Tre... fyra. - Herrn är mycket bra ryttare.
- Båda herrarna. - Fortsätt, Lewis.
- Ni soverju. Vänster ben över. - Rider ni på morgonen?
- Jag tycker om att rida. - Warsham! Hämta Newboy.
Det här är ett användbart kreatur.
Bror!
Fulla idiot! Ni är uppfostrad bland boskap och dåliga vanor.
- Rupert! - Fan ta er.
Rupert.
Så, ja. Lugnt och stilla.
Så, ja. Lugnt nu, lugnt.
Ta det lugnt. Kom nu.
Lugnt och stadigt.
Lugnt, nu.
Gå på, nu. Och trav.
Gå nu. Lugnt och fint.
Lugnt, nu. Lugnt.
Xenofons ord borde stå på varje stallvägg.
"Hästar uppfostras inte med stränghet utan med vänlighet."
För klassiska officerare som Mogg här borde det förstås stå på grekiska.
- Mogg! - Sir!
Ingen av mina officerare ska sättas dit av en indianskurk.
Han gjorde era apkonster till åtlöje, sir.
Den mannen har inte gett hästen vatten.
Säg åt honom att göra det omedelbart så att hästen får svalka sig.
Säg åt honom attjag lyder order från en man, inte en apa.
För dem som vandrar Och vet ej var
Med mycket möda Och stort ansvar
Att stanna hemma
Att stanna hemma är bäst
Det må jag säga. Det var en sång för en soldat.
Lewis, du måste se till att komma undan Cardigans regemente.
Han är en fårlig man. Han vill knäcka dig.
- Det är ett bra regemente. - Ja, det är ett bra regemente.
- Fanny, hej! - Jag lovade att träna hennes häst.
Du måste veta vad jag tycker om dig.
Ja, naturligtvis. Det vore ett brott att förneka det.
Du ser åt ett annat håll...
- Clarissa, jag... - Gå inte. Det skulle såra William.
Kom.
Det här är inte lätt för mig att säga.
Att inte se...
Inte höra... Det är inte enkelt, Clarissa.
Nej, nej, nej. Bara champagne får serveras i mässen i kväll.
Är ni förstoppad, unge man?
Jag har fått order om att vara här och äta sallad.
Jag äter sallad. Jag har ätit sallad.
Det står att som yngste officer ska han äta som en kanin.
Bara sallad. Och ni har skrivit under.
Gröne gosse. Ni har blivit lurad.
Det är inte min order att äta sallad, men det kanske ger sprutt i snoppen.
- Skapar sånt här officerare, Nolan? - Kanske. Men det skapar kamrater.
- Skulle vi kunna få lite mosel? - Javisst. - En flaska mosel, tack.
Vi måste synas när vi gör vår plikt. Görjag nåt ärofullt vill jag synas.
- Annars är det meningslöst. - Vilken färg är ryssen?
Grå. Ryssen är grå. Det är därför de inte syns.
Det är därför de befordras långsamt. Korpraler, hela bunten.
- Därför ska vi skära dem i bitar. - En engelsman kan köpa befordran.
Han ochjag harfått vår befordran på grund av vår duglighet.
Den behöver inte dekanteras. Ställ den på bordet. Tack.
Couleur de noir...
Ni dricker öl, sir.
Porteröl.
- Nej, ers nåd. - Jo.
- Nej. - Titta!
- Nej. - Neja inte mig. Flaskan är svart.
- Jag försäkrar er... - Den är svart och ni dricker porter.
- Bara champagne. - Jag bad kapten Nolan...
- Ni visste det! - Jag är inte medveten...
- Ni dricker porter vid mitt bord. - Sitt ner, kapten Nolan.
- Sitt, Featherstonehaugh. - Bara champagne ska drickas i kväll.
- Han sa... - Det är inte porter, det är moselvin.
Be om ursäkt!
- Om jag harfel... - Fel? Märk inte ord med mig. ÖI!
Jag tolererar inte öl i min mäss. Kom tillbaka, Nolan. Gå inte!
Hund! Fördömda uppkomling.
Oförskämda indiska hundsate.
Nolan, Lord Cardigan vill meddela att ni är skyldig till störande beteende.
I framtiden bör ni tänka på att mässen är en gentlemans bord-
- inte ett simpelt ölhus med svarta flaskor.
Det är stötande att säga så inför broderofficerare.
Vet ni inte att en gentleman dekanterar sin mosel?
Han dricker inte som öl. Är ni ingen gentleman bör ni lämna regementet.
- Skakar ni hand med mig, sir? - Det är inget otalt mellan oss.
- Det gör ni. - Det görjag inte, ers nåd.
- Förolämpar ni den här officeren? - Det är inte min mening.
- Ni ska arresteras. - Varför ska jag arresteras?
Jag tänker låta arrestera er. Gå till er förläggning och var arresterad.
- Har ni sett "The Times", Raglan? - Jag har sett den, Airey.
"Svart flaska".
Jag blir orolig när armén hamnar i tidningen.
Allt Lord Cardigan gör är allmänt känt inom en timme.
- Det är opassande. - "Svart flaska".
Man ropar det efter honom ute. Armén blir till åtlöje.
Vulgära saker. De borde inte säga vulgära saker åt honom, Airey.
Men vad kan vi göra?
Var ska de ställa statyn? Den kan inte stå där bara jag ser den.
De vet inte var de ska ställa den.
Den skymmer ljuset. Kan de inte flytta den?
När vi drabbas av svårigheter brukar vi alltid fråga oss själva-
- hur hertigen hade agerat under liknande omständigheter.
Det gör vi... Det görjag...
Det ska jag.
Han hade helt rätt i att det är de som har satsat nåt i riket-
- land, ställning, rikedom, som är bäst lämpade att försvara det.
Jag är en gammal man, Airey, med bara en arm att kriga med.
Det räcker inte, va?
Duberly säger att det blir krig, att ryssarna tvingar premiärministern.
Duberly säger attjag kan följa med armén.
Jag kan åka som fru, vilketjag är. Visst är det spännande?
- William vill åka. - Soldater gör det.
- Svara mig närjag frågar. - Häll i blod av so, som slukat nio...
Kom stora och små Tjänstvilliga hit och passa på!
Allt vad du vill Han vet förut; hör och tig still!
Macbeth, Macbeth, Macbeth! Tag dig i akt förthan Macduff!
- Lewis blev arresterad förflaskan. - Nolan?
Det kan vara slutet på hans karriär.
- Mr De Burgh, hur mår ni? - Väl utan er, sir.
Att bli arresterad, är det slutet på hans soldatkarriär?
Det är mycket allvarligt för en officer.
Där är Lord Cardigan! Sen till pjäsen, på väg till kriget.
- Svarta flaskor! - Svarta flaskor!
Svarta flaskor! Svarta flaskor!
- Ska vi gå och bua? - Svarta flaskor! - Tyst, innan jag slår dig.
Kom, Henry, jag ska gå och hämta en svart flaska från hästens mun.
- Vilken svart flaska? - Min fru, mrs Duberly.
Hon harfrågat efter kapten Nolan.
- Den mannen är under arrest. - Verkligen? För vilket brott?
Ogentlemannamässigt beteende och att använda svarta flaskor i mässen.
Vi måste gå, Clarissa.
Jag ska ta reda på vad som händer med Nolan. Duberly berättar aldrig nåt.
Givakt!
- Sergeant. - Sir!
- Går det bra för honom? - Det är en bra man.
- Kan han börja spela trumpet? - Det vore ett bra steg för honom.
Fortsätt polera, mannar.
Sergeant, jag vill att ni rapporterar alla konversationer kapten Nolan har.
Notera allt han säger och kom med det till mig.
- Ska jag spionera? - Ja.
Ers nåd, i ärlighetens namn... Att börja spionera...
Det smärtar mig att bli tillfrågad nåt sånt.
Efter 20 år sen jag började som menig...
Jag har hållit mig borta från ölen...
Inte en droppe sen jag blev furir.
Jag ska informera kapten Nolan. Jag kan inte göra annat.
Det vore bättre att ni sköt en kula i er egen hjärna.
Ni är slut nu, som om ni aldrig blev befordrad.
Vilket slöseri.
Era plikter!
- Huvudvakten redo, sir! - Andra vakten redo, sir!
Skvadron ett redo, sir!
Stråfot, högerfot.
Uppställning, redo för inspektion.
Är han full?
- Sergeant! - Ja.
Det är korrekt enligt krigets lagar. Jag varfull på min post.
Jag ska inte kritisera, men det kommer att påverka underofficerarna.
De hänger på en skör tråd.
Ett felsteg kan frånta en soldat det som har tagit år av arbete att uppnå.
- Anhåller om att fortsätta. - Gör er plikt.
Fortsätt.
En!
Två!
Tre!
Fyra!
Fem!
Sex!
Sju!
Åtta!
Nio!
Tio!
- Elva! - Stå still och vartysta!
Tretton! Fjorton!
Nån kastar alltid upp eller svimmar, som en flicka vid sängdags.
Tiden borde vara ute för att behandla soldater så.
De slåss bara om de pryglas till det. Skulle ni be dem?
Skulle de slåss som galna för pengar? Eller idéer? Det vore okristligt.
Fyrtionio! Femtio!
Straffet utmätt, sir!
Ta loss honom!
Vad ska ni göra nu, sergeant? Ni får knappast nån pension.
- Det oroar mig. - Jag stannar i armén, utan pension.
Ska ni söka värvning i ett annat regemente och arbeta er upp?
Det ska jag. Jag kan inte stanna i elfte.
Det gör en ödmjuk. Det kan man inte undvika.
Man kan inte bygga upp utan att riva ner.
- Ers nåd, jag måste protestera. - Vi pryglar inte officerare.
- Ärjag fortfarande arresterad? - Vill ni släppas fri?
Jag vill inte bli frisläppt. Jag vill ha krigsrätt...
...för att berätta hur ni ber officerare att spionera på mig.
Ni ljuger. Det är ni som spionerar. Ni spionerar på mig.
- Ni smiterfrån era plikter. - Hur kan jag, närjag är arresterad?
Lögnaktiga indianskurk. Ni får ingen krigsrätt.
Ni föddes i vanära och lögn och ni ska dö i lögner. Kom tillbaka!
- Jag är inte färdig med er! - Försök att inte slå honom.
Ni, er skurk, vad viskar ni om?
Jag skäms över att ni inte är hövlig mot era officerare.
Officer? Ni är kassachef, Duberly! Det är ingen rank. Ni är köpman.
En dag kommer det att finnas en armé där soldater inte tvingas att slåss.
En armé, en kristen armé som slåss för att de betalas bra för att slåss.
De slåss väl för att deras kvinnor och barn tas om hand.
En armé som är effektiv och professionell.
Jag måste slåss för en sådan armé.
Kära vän.
Den armén kommer att inleda det första moderna kriget-
- och innebära slutet på kavalleriet.
- Det verkar bli krig. - Gör det?
Fransmännen har bett om det länge. Ända sen de tog min arm.
- Men det blir inte de. - Inte fransmännen?
- Jag har en karta nånstans... - Kapten Nolan, elfte husarerna.
- Det kan alltid vara fransmännen. - Jag visste det.
- Kapten Nolan, sir. - Har ni en karta?
- Ers nåd... - Högre, han blir döv när han tänker.
Ers nåd!
Det är ni som har skrikit åt Lord Cardigan. Kallat honom saker.
Ni gjorde att armén hamnade i tidningen.
Jag skulle vilja be om en krigsrätt.
De kanske kan ställa den över en ny järnvägsstation.
Krigsrätt? Käre kapten Nolan...
Nå, vad kan vi göra åt saken?
Ni görs till åtlöje, mina herrar. Ni hamnar i tidningen alltför ofta.
Vad gäller kapten Nolan, vägrar Lord Raglan att gå med på krigsrätt.
Det kan skada armén och väcka oro hos allmänheten.
- GeneralAirey... - Ni håller på att mista vår sympati.
Vad gäller Lord Cardigans uppförande förväntar sig Lord Raglan-
- att han iakttar den självbehärskning och diskretion-
- som anstår en officer och en gentleman.
Den allmänna opinionen driver oss mot kriget. Det behövs inget krig.
Ingen förstår anledningen för att det inte finns nån anledning.
Ska det kristna England gå samman med det hedniska Turkiet-
- mot det kristna Ryssland? "Saliga de som hållerfred, de är Guds barn."
Sansa er, mina vänner. Fred.
Fred, mina bröder.
Åk hem till Ryssland! Åk hem till Ryssland!
- Så uppspelta! - Ja. Alla är uppspelta.
Jag är inte uppspelt. Är det så spännande?
Det är det mest spännande i hela världen.
Det kanske inte finns nåt annat liv för en man. Finns det?
Nej, det gör det inte.
- Så ledsamt. - Varför det?
- För att det slutar i död. - Du får inte tänka på död.
Varför tänkerjag på död?
- Krig får henne att tänka på död. - Du har nog rätt.
Det är oundvikligt, kära du.
Tills vildarna är civiliserade nog att förstå och foga sig efter beslut-
- som hartillkommit genom medling kommer vi att ha krig.
Jo.
Jag borde skåla, men jag vet inte för vad.
- Inte Krim. - Nej.
- Lewis, vad sägs om din nya tjänst? - Nej.
Nej?
För oss tre.
Lewis?
- Jag är med barn. - Är du? Det visste jag inte.
William har längtat efter att få berätta för dig.
- Jag är så olycklig. - Nej, ni borde vara lyckliga.
Det är en lycklig sak. Jag ber dig att inte ha andra tankar än...
De är där, Lewis. Som ovälkomna gäster.
Nej, inte ovälkomna. Välkomna.
Snälla, ta min hand.
Jag längtar efter att det ska vara ditt.
Min kära, jag måste gå till William.
Där är det. Det är nån galenskap i dig som har smittat oss alla.
Vi är inte desamma sen vi lärde känna dig.
När du är med honom... där, kom ihåg att mitt hjärta är...
...är...
Det är...
- Käre vän. - Käre vän.
Lord Lucan.
Behandla mig inte som ett barn. Sevastopol... Vad är det nu?
- Lord Raglan. - Bra. Vi har saker att...
- Fårjag föra befäl? - Ni?
Det är Medelhavet tsaren vill ha. Och sen Indien, och då blir det krig.
Wellington talade väl om er. Att ni var kvalificerad.
- Det är han. - Det är ett fåktum.
För att äckla tsaren ska vi bränna Sevastopol. Det är vår avsikt.
- Har ni nåt för Scarlett? - Han borde få nånting.
- Jag säger att ni inte vet vad. - Jag vet vad.
- Fårjag armén eller inte? - Inte.
Jag tar armén. Jag för befälet själv.
Naturligtvis. Det skulle jag också.
Det är min förhoppning att ni vill ta befälet över kavalleriet.
- Nåväl. - Vad ska Scarlett få?
Scarlett får tunga brigaden och Cardigan lätta brigaden.
Cardigan? Lätta brigaden!
Min oduglige svåger?
Hotar ni mig med Cardigan? Furir Cardigan?
Jag har inte honom eller hans rödklädda hundar under mitt befäl...
Kapten Nolan, sir. Jag har övertalat honom att ansluta sig till vår stab.
Lord Lucan. Ni har mycket att vinna-
- på en uppgörelse i godo mellan er och Lord Cardigan.
För nationens bästa.
Låt då min enfaldige svåger, den där Brudenell, få veta-
- attjag har befälet över kavalleriet och över honom.
Berätta för idioten på ett enkelt sätt att han lyder under mig.
Naturligtvis.
- Du harfått Sevastopol. - Jag vill inte ha jäkla Sevastopol.
Sir Colin Campbell, höglandsbrigaden. General Scarlett, tunga brigaden.
Sir Richard England, tredje infanteridivisionen.
Sir John Burgoyne, ingenjörstrupperna.
Jag ska ha en befälspost, inte lyda under Lucan.
Det ante mig väl att den uslingen skulle vara här och börja fjäska.
Jag är säker på, Lord Cardigan-
- att ett sådant arrangemang kan fungera. Ni fårju lätta brigaden.
- Liv och eld, eller hur? - Ni får lätta brigaden. Liv och eld.
Lucan kan inte föra befälet över ett tält. Eller en eskort.
Kan inte föra befälet över skräddare på åsnor.
Airey, de två måste hållas åtskilda.
Det är allvar och de är fåniga.
- Ers nåd. - Var så goda och sitt, mina herrar.
Krig. Det är krig, mina herrar.
Vår väg till Indien hotas, eller hur?
Englands ära och anseende hotas.
Och Hennes Majestät hotas säkerligen.
Stackars svaga, modiga, sjuka lilla Turkiet.
- "Europas sjuke man." - Jag ser henne hellre som en ung dam.
Hon är försvarslös. Om hon skulle falla förtyrannen...
Om turkarna faller som en kortlek-
- så kommer ryssarna mot vår egen Solentkanal och vår egen drottning-
- med fartyg och kanoner för att dra vårt land i skammen.
Ryssarna, ryssarna, ryssarna!
REDO, JA REDO
Ryssarna, ryssarna, ryssarna!
"RÄTT MOT FEL"
- Stackars lilla Turkiet. - Stackars lilla Turkiet!
RYSSLAND TURKIET
SKYDDA DE FRIA! FÖRSVARA DE SVAGA
IMPERIET HOTAS MÄNSKLIGHETEN ÄR I FARA
KRIG! KRIG! KRIG!
KRIG
Givakt för mr Codrington.
Min käre lille soldat! Låt mig kyssa dig ren.
Blinkar de mot er, sir?
- Fårjag tala, sir? - Mrs Mitchell, sir.
Ska alla fruarna med, eller bara några? Jag är stark, sir.
- Jag också. - Jag vet inte. Jag vet faktiskt inte.
- En av sex, sir. - En av sex?
Ta mig!
Kom nu.
- Du ser strålande ut. - Det är början på en lång prövning.
Boskapen är ombord. Jag ska se till att gamle Treasurer har det bra.
Jag har ett viktigt brev, men det får inte läsas förrän vi lättar ankar.
Det var mycket viktigt, sa Clarissa.
HISSA FLAGGAN HÖGT
EN TACKSAM VÄRLD TACKAR
DROTTNINGENS SOLDATER
MÅ GUD FÖRSVARA RÄTTEN
MOGNA OCH REDO FÖR STRID
Var är Lord Cardigan?
Rättning i ledet, Lord Cardigan.
Lätta brigaden, hitåt.
Vasa?
KALAMITABUKTEN
Soldat!
Surra repen hårdare!
- Kom nu. - Nej, nej!
Soldat!
Kalamitabukten i morgon. Ska vi vänta oss kalamitetertror du?
Jag vet att du är orolig för min reumatism, men den är borta. Nästan.
- Jag skulle vilja följa med. - Så snart vi kan ror vi dig i land.
- Käre make, puss. - Kära maka, puss.
Ni bör behålla huvudbonaden på. Det är enda skyddet mot solen.
Där har vi en orädd figur.
Vart är ni på väg, Lord Cardigan?
- Jag beordrades upp. - Av vem?
- Jag får mina orderfrån Lord Raglan. - Ni får inga orderfrån Lord Raglan.
Vem fickjag orderfrån då? Tsarens vänstra bröst?
- Blev ni beordrad upp? - Jag är på väg, så jag måste ju det.
När ni får order så ska ni berätta det för mig.
- Jag för befälet här, sir. - Jag för befälet över er, sir.
Att de inte slutar så nära fienden.
Vi visar att vi, trots deras dumhet, fortfarande kan vinna nån ära, va?
- Det ärjag säker på, Lewis. - Vilka miner. Det går bra för oss.
Kom inte för nära, Lewis.
- Kolera. Elva män har dött hittills. - Jäkla kolera, eller vad det är.
Vi ska inte bli sjuka och dö som flickor. Upp med dem!
Upp med er. Rättning i ledet.
- Du där! Res dig upp, gosse! - Vatten...
Få upp de här männen!
- Ers nåd, männen... - Stör mig inte nu, mr Nolan.
Ers nåd!
Det ärfloden Alma, ers nåd.
Fienden verkar vara ganska stark.
- Inta ställning, mina herrar. - Inta ställning.
- Ryssar. - Ja, ryssar.
- Har ni order till kavalleriet? - Placera dem utom skotthåll.
Vi borde hålla kavalleriet ur vägen. Placera dem med bra sikt.
De ska inte känna sig utanför, men de ska inte bli beskjutna.
- Hur vill ni att det ska gå då? - Vi ska vinna.
Gruppera infånteriet fint för anfall, medan jag pratar med fransmännen.
Med ett leende, Airey. Ett vänligt ansikte hjälper.
Vi ska undersöka fiendens position. - Ni ser inte frisk ut, marskalk.
- Jag kan inte stå. - En stol till marskalken.
- Sätt er, marskalk, jag ber. Så där. - Tack.
Titta här, St. Arnaud. Är era ögon bättre än mina?
Era ögon... - Karta. - Där är stora redutten till vänster.
Och till höger de mindre redutterna. Bakom oss är vägen till Sevastopol.
- Det var där vi var, eller hur? - Ja.
Mina herrar, jag föreslår att franska armén anfaller vid västra klippan.
Kapten Nolan, för bort den där tidningsmannen.
Vi vill inte se våra planer publicerade i tidningen, eller hur?
Ni ser ingen strid här, bara hattar, prat och liniment.
Kom till kavalleriet. Jag ordnartillstånd.
De kommer att sättas in snart nog. Jag skaffar en häst åt er.
Fransmännen tar vänsterflanken och engelsmännen huvudingången.
- Eller hur? Knack, knack. - Han mår inte så bra.
Hallå där. Ni sitter bra här medan mina modiga gossar blöder.
Utkämpar vi era slag åt er? Är det det ni vill attjag ska säga?
Håll er plats och er rättning! Vänta på trummorna och ta dem!
Är det sir George Brown?
Kapten, be honom sluta med hojtandet. Min häst tror att det är rävjakt.
Ah, William. Nu skulle jag kunna vinna terräng.
Genom portarna in i Sevastopol. Följer du med?
Vi kommer inte uppför slänten. Han får rida ensam.
Ja, ensam. Döden älskar sällskap, som den älskar idioter och fegisar.
Bajonetterna är ute, känner du det? Kommer du med mig?
Nu gör de oss till åtlöje.
Alla skadade ligger kvar tills de får hjälp.
Ingen får bära på skadade män.
Om nån gör det hamnar deras namn på en plakett i sockenkyrkan. Anfall!
- Lucan, ni är en fähund. - Lymmel.
- Pultron. - Rumpkudde.
Dra av hästen från öronen och ta ut huvudet från arslet.
Kavalleriet måste rycka fram omedelbart!
- Nej. - Det måste de!
Kavalleriet eskorterar artilleriet till Sevastopol.
Lucan till vänster, Cardigan till höger och kanonerna i mitten.
Vi tar det säkra före det osäkra.
Kavalleriet får inte anfålla, men de fårta fångar.
Jag sa att han inte mådde bra.
Den lätta brigaden drar sig tillbaka. Tre kolonner. Marsch.
- Henry, jag såg inget. - Det fanns inget att se.
De använde inte kavalleriet.
Jäkla påfågel! Var var ni och Lord Lucan?
Nå?
Jag är kall. Kall.
- Vad tänker du på? - Tänker?
Jag tänkte på att Sevastopol, vårt mål här, ligger öppet.
Vi kan gå in. Vi borde ta Sevastopol.
En barnlek.
Jag tänkte på Clarissa.
Frun!
Seger! Sevastopol har fållit.
STORBRITANNIEN TRIUMFERAR
VÄRLDEN
VICTORIA
SEGER
VICTORIA OCH ALBERT
TSAR NIKOLAJ OCH LEJONETS KÄFTAR
DEN RYSKA BJÖRNEN TÄMJS
TSAR NIKOLAJ
SEVASTOPOL FALLER
SEVASTOPOL
"Fallit", så fan heller.
Det står i "The Times" att Sevastopol har fållit.
- Jag har fallit. - Och jag bredvid er.
Jag ansvarar inte för deras lögner. Tro inte allt ni läser.
Jag vet inte hur de kunde tro det. Jag får inte ens tälta med er.
...det är det som är problemet. Prova den här.
- Det är ett märkligtjobb, soldat. - Soldat?
- Jag hoppades så på det här kriget. - Du måste ha tålamod.
Jag har inget tålamod förrän de nobla amatörerna tröttnar och åker hem.
Idioterna tror att krig är som civilisation.
Krig är förstörelse, inte mode.
Det är att stå över döda soldater och deras fruar.
Lösningen på krig är att utkämpa dem. Och i så fall utkämpa dem till döden.
Ja. Det är ett märkligtjobb.
- Är det rakt så ärjag en turks röv. - Rättning i raderna.
- Rättning! Ner! - Ner!
- Ta ner dem och börja om. - Ner med tälten!
Skynda på där.
Det är för stora avstånd. De ska stå närmare.
- Sergeant! Tälten ska stå närmare! - Och rakt!
- Ställ tälten närmare! - Ta ner dem.
Ta ner dem och börja om.
Det är andra gången i dag. Berätta det för dem där hemma.
Uppställning!
Förjäkla nära. Större avstånd.
Flytta de jäkla tälten!
- Arton tum. - Vem sa att han var oskyldig?
Han bryr sig inte om nån.
Jag önskar att en vind skulle blåsa ner tälten över honom.
- Kapten Duberly. - Featherstonehaugh.
Hans nåd önskar se er och erfru på middag i kväll.
Gärna. - Henry, gärna.
Mycket gärna. - Jag tycker så synd om honom.
Närjag kom till kavalleriet hade jag ingen aning om vadjag sysslade med.
Soldatlivet var enkelt. Det var bara:
"Kassachef, vi rider upp till Chobham för lite övningar."
"Ni är i fiendeland och blir beskjutna av den och den."
"-Var?" "-Där."
"-De sköt därifrån förra veckan!" "-Jaså? Då vet ni vad ni ska göra."
Märkvärdigt.
Vilken fantastisk stek det var.
Är klockan så mycket? Jag ska i tjänst.
Jag varnade er attjag är i tjänst nu med så många sjuka.
- Ers nåd, kan jag gå? - Ja.
Ja.
- God natt, ers nåd. - Mrs Duberly. - Frun.
Frun.
- Ta av korsetten. - Behövs det?
- Ta av den! - Ni har ett lejons man.
Vet ni inte hur man handskas med en man? Har ni inget mekaniskt intresse?
Det skulle få en att kasta vatten.
- Jag gillar sadlar. Lägg er på rygg. - Det gör ont. Var snäll och ta av...
Fördömda karl! Jag hjälpte ju er.
När man bestiger en okänd häst är det inte fel-
- att daska till den tre ellerfyra gånger med handflatan.
Det här är inte kärlek!
Ers nåd.
En rysk officer har tagits till mitt tält.
- En rysk officer, säger ni? - Är han desertör...
...eller kom han för att förhandla?
Jag är rädd för att han kom i smyg.
Han har nåt nattligt över sig, eller hur, Airey?
- Har ni pratat med honom? - Ja.
Han har information om ett anfåll mot oss i morgon.
En spion? Talade ni med en spion, lord Lucan?
Och ni tar hit honom för att tala med mig?
- Han pratar lite engelska. - Han får inte tala med mig.
Unge man. Ni kommer hit som förrädare.
Jag hoppas att ni inte har nån mor. Det vore ledsamt för henne att höra.
Ledsamt.
Jag hoppas att det är ett klokt beslut, ers nåd.
Vi får mycket sånt här. Var försiktig med vad de säger. Många är polacker.
Mitt hjärta i Höglandet dväljs
Det finnes ej här
I Höglandetjakten
Så lockande är
Därjagar det rådjur
Bland skogarnas snår
I Höglandet dväljs det
Varthän jag än går
Farväl du mitt Högland
Farväl du min nord
Du tapperhets vagga
Du älskade jord
Varthän jag än vandrar
Varthän det än bär
Blir Höglandets kulle
För evigt mig kär
Mitt hjärta i Höglandet dväljs
Det finnes ej här
I Höglandetjakten
Så lockande är
Därjagar det rådjur
Bland skogarnas snår
I Höglandet dväljs det
Varthän jag än går
Lord Lucan ärtidigt ur luckan.
Airey! Vakna! Full beredskap. Vi är omringade av fransmännen.
Våra allierade, ers nåd.
Jag sover inte, vet ni.
Morgonen är kall.
Hallå!
- Två flaggor. - Två flaggor. Vad betyder det?
- Knappast "god morgon". - Det är den överenskomna signalen.
Jaså? Vad har man kommit överens om att den betyder?
Är inte det "fienden ryckerfram"? Det betyder att fienden ryckerfram.
Är ni helt säker?
- Få på mig byxorna, för tusan! - Ni får inte plats.
- Få på dem! - Det är blåsan.
- Jäkla Lucan. Han vill ta min brigad. - Ta till vapen, mitt lejon.
Sir George, ni ska flytta er division för att skydda redutterna.
- Sir George... - Varken ni...
...eller Lord Raglan har tillbringat natten i skyttegravarna. Sitt ner.
- Jag sitter inte. - Inte?
Sir, ni måste flytta er division omedelbart.
Fienden kommer att ta vägen och skära av oss från Sevastopol.
Har ni fått order? Varför rycker inte kavalleriet fram?
Eller är det inget liv i Lucan?
Det har kommit en order som säger...
Kavalleriet skulle inta det område där de står.
Ers nåd, det här ärför mycket. De tar våra kanoner.
Ja. - Ser ni, sir George, de är på dem. Det är de fåktiskt.
- Jag behöver en ordonnans. - Ers nåd.
Mr Portal. - Har ni order?
Kavalleriet ska rycka fram mot ryssarna omedelbart.
De understöds av infånteriet som redan ryckerfram-
- på två fronter. Eller hur?
Infånteri? Jag ser inget infanteri.
Vi får vänta.
Ser ni den ryska armén, ers nåd?
Gör ni det? I 50 minuter har Lucan stått och tittat på.
Så här kan det inte gå till. Det är världens bästa kavalleri.
De följer sina officerare i döden för att officerarna vet bäst.
Det räcker att brigaden rör på sig.
God morgon, sir.
Airey, detta är min fjärde order till Lucan. Skriv med er bästa handstil.
Jag väntar, sir.
Ni väntartills jag får andra order. Jag väntar. Ni väntar.
Vanligtvis får kavalleriet order att anfalla vad som helst var som helst.
För tusan, jag vill anfalla. Jag kan inte.
Läs ordern som jag dikterade.
"Lord Raglan vill att kavalleriet rycker fram till fronten-"
"-förföljer fienden och förhindrar att de tar kanonerna."
"Ridande artilleriet får medfölja. Omedelbart. Underskrivet, R. Airey."
Se till att det överlämnas och verkställs.
Låt mig ta det, ers nåd.
- Min häst! - Ja, sir!
Lycka till.
Den där unge Nolan. Jag tycker inte om honom.
Han riderför bra. Han vet mycket, men har inget hjärta.
Det blir ledsamt när Englands arméer leds av män-
- som vet för väl vad de gör. Det låter som mord.
Lord Raglan, kan ni förklara vad som ska hända?
- Ett slag. - Ett kavallerianfall mot ryssarna?
Jag tror inte det. - Nej.
Tack.
Ni kommer att få se en framryckning, inte ett anfåll, i den vackra dalen.
En förnuftig framryckning mot ryssarna som vill ta våra kanoner.
Lätta brigaden ska återta kanonerna till deras rättmätiga ägare.
Ska Lord Cardigan leda sina vackra soldater?
Jag tror det. Men inte in i den dalen, som är full av ryska armén.
Han skulle få på tafsen om han gjorde det. Ingen vacker syn.
Unga damer ska tänka på vackra saker. England är vackert.
Småbarn är vackra. Vissa dukar kan vara väldigt vackra.
Vi måste prata. Hitta en blomma att pressa och se på den vackra dalen.
Husar!
Tänker ni verkställa Lord Raglans order?
Jag väntar.
Kapten Nolan, om ni serframför er ser ni varken fiender eller kanoner.
Jag ser inte poängen med ordern.
Det ärtydligt från Lord Raglans plats.
- Är det? - Är det? Det är det!
Kavalleriet ska anfalla omedelbart!
- Anfålla, sir? Anfalla, anfalla? - Anfalla vad? Anfålla var?
- Kanoner, mr Nolan? - Där. Där, ers nåd.
Där är er fiende. Där är era kanoner.
Jag föreslår att ni ryckerfram stadigt och kontrollerat.
Om ni sköter brigaden väl, kan vi undvika onödiga förluster.
Naturligtvis, sir. Men låt mig säga att ryssarna har kanoner i dalen.
Det är emot all kutym att kavalleri anfåller artilleri framifrån.
Ni har rätt, sir. Men vad har vi för val?
Vi är på väg, käre vän.
- Anhåller om att få rida med 17:e. - Beviljas.
Överste Douglas, jag förväntar mig ert bästa understöd.
- Det ska ni få. - Ert bästa understöd.
- Sabel... ut! - Äntligen.
Nå, nu är det dags för den siste av ätten Brudenell.
Brigaden rycker fram, trumpetare. - Marsch!
Kyss mig, Duberly!
- Nolan, inte så! - Fel håll!
Fel håll! Det ärfel håll, ers nåd.
Vi rider åt fel håll!
Vad fan är det med Cardigan? Kringgå kanonerna, anfall inte.
Han svänger in i fel dal.
Kapten Morris, försök inte forcera eller rida framför brigadens ledare!
Stadigt, gossar.
Har ni problem?
Sjuttonde... anfåll!
Anfåll!
Spring rakt mot fienden!
Stadigt!
Anfåll!
Jag vet inte... Jag vet inte...
Så gör man inte.
- Vilka är de? Jägare? - Snart. Du är en riktig soldat.
Det är inga jägare. Det är lätta brigaden.
- Är ni engelsman? - Ja, gamle vän.
Ni har ett sår som har gjort er blind.
- Harjag ont? - Jag tror nog att ni har ont.
- Nå, sir. - Nå, vad då, sir?
Jag ska krossa honom. Hur understår han sig att rida före en general?
Hörde ni honom? Han skrek som en kvinna som kommer.
- Fan ta honom. - Vem?
Nolan. Indianen. Det oförskämda myteristarslet.
- Ni har ridit över hans döda kropp. - Har någon sett mitt regemente?
- Ers nåd! - Hurra!
Män, det var ett galet trick, men det var inte mitt fel.
- Ska vi göra om det, sir? - Nej. Ni har gjort tillräckligt.
Hurra!
- Vad menade ni, sir? - Jag? Mena?
Ni anföll ett batteri framifrån mot alla reglementen.
- Han! - Vem?
- Han. - Jag? Vad har ni sagt?
- Ni. - Jag?
- Jag blev beordrad. - Beordrad?
Jag beordrades att anfalla av min överordnade. Det var inte mitt fel.
- Han! - Kom, Lord Lucan.
Lord Lucan, ni harförlorat lätta brigaden.
- Det harjag inte. - Ni harförlorat lätta brigaden.
Den finaste lätta kavalleribrigad som nånsin lämnat England.
- Hur kunde ni? - Jag förlorade inte lätta brigaden.
Jag verkställde era order, som jag fick av kapten Nolan.
Jag var med dem, för tusan. Jag gjorde min plikt och ledde brigaden!
- In i döden ledde ni den. - Jag hade order från min general.
- Vem? - Ni.
Jag har ordern här. Den skriftliga ordern.
Med er handstil, Lord Raglan.
Det är inte min handstil.
Airey.
- Ni harförlorat lätta brigaden. - Det var inte mitt fel.
Jag blev beordrad av min överordnade!